- Har Johanssons några barn? - De var fosterföräldrar i många år.
Vi har tre nya mord, två nya verk och vi misstänker att ett offer är kvar.
Jag?
Han spelade bort den igår. Jag köpte den. Det är en gåva, bara till dig.
- Så det stämmer? - Ja, men lyssna, jag har skaffat...
- Vem gav dig uppdraget? - Kolla adressen.
För helvete!
Han är hjärndöd. Jag vill att du tänker över framtiden.
Eventuella donationer och hur vigör med respiratorn.
Detgäller mordet på din mamma, Marie-Louise Norén.
Hon sa till dem attjag hotat henne.
- Gjorde du det? - Nej. Alltså ville hon sätta dit mig.
Se inte så ledsen ut, jag är bara borta över dan. Hämtar du mig ikväll?
- Har du fått en liten stalker? - Det är inte så roligt.
- Det är uppsagda från Andersen T&L. - "Emil Larsson."
Har ni bilder av Emil Larsson i era mobiler?
Vi har fått listan på fosterbarnen.
Emil Larsson. Fanns med på listan över fosterbarnen också.
Emil Larsson, född 1989. Fader okänd, mamman dog när han var fem.
Fosterhemsplacerades efter det och bodde hos Johanssons -96 till -05.
Vi har äntligen en koppling till några av offren.
- Vi börjar med Hans. - När Emil var åtta år, rymde han.
Han hittades i Malmö, sa att han var på väg till pappan i Paris.
- Vad har det med Hans att göra? - Han var polisen som körde Emil hem.
Lars-Ove Abrahamsson var Emils lärare i mellanstadiet.
Helle Anker?
Ingen förbindelse.
- Håkan Ekdahl? - Inget än.
Men han har koppling till Holst via muséet.
- Finns det nån mer koppling till Holst? - Inte vad vi vet.
Håkan Ekdahl var socialsekreterare fram till 2001, då han blev chef.
- Kan han ha fosterhemsplacerat Emil? - Det står inte.
Det tar vi reda på.
Vi koncentrerar oss på Emil Larsson.
Henrik tar muséet och Freddie Holst. Saga tar hans bostad i Lomma.
- God morgon! - Morrn.
- Kjell Grankvist, IU. - Henrik.
- Hur går det med er utredning? - Bra.
Hur går det med din?
Det här är min våning.
Hej! Vi kan gå här.
Vem var den andre?
Rasmus Larsson, en inkompetent kollega.
Freddie?
Det är okej!
- Har du hittat nåt? - Ingenting än.
Han kom inte till jobbet i morse och ingen vet varför. - Inget meddelande?
Vänta lite.
Det finns inget i hans skåp som hjälper oss.
Samma här. Lägenheten är möblerad, men verkar obebodd.
- Jag åker till Holst. Vi ses iMalmö. - Ja.
Hoten som Marie-Louise Norén sa att Saga uttalade...
- ...det var för dig hon berättade? - Ja.
- Vad tänker du om dem? - Tja, det var hot.
Marie-Louise uppfattade att Saga ville ha bort henne.
Hon hade tagit upp kontakten efter många år.
Saga ville att den kontakten skulle upphöra. Permanent.
Du arbetade med Saga. Vad var din bild av henne?
Hon är fokuserad, effektiv, envis. Men hon känns inte helt psykiskt stabil.
Du påverkas inte av att hon fick dig omplacerad efter ditt tjänstefel?
- Nej. - Inte?
Nej, hon hade rätt. Jag gjorde fel.
Du igen?
- Har du inte folk som kan göra det där? - Hurså, behöver du nytt jobb?
Känner du igen honom?
Ja, faktiskt. Men jag minns inte från vilket sammanhang.
- Han är vakt på konstmuséet. - Just det!
Han har varit här. Han hämtade en tavla till utställningen.
- Då såg jag väl honom. - Men du känner honom inte?
Nej. Han ser snäll ut.
Skenet kan bedra. Kan du behålla fotot och visa det för ditt folk?
- Din fru, är hon hemma? - Nej.
- Är hon ute mycket? Vi har inte setts. - Nästa gång ser jag till att ni möts.
- Hej! Är du här? - Ja.
- Vad håller du på med? - Har bara ordnat några grejer. Kom in.
- Vill du ha nånting? Kaffe? - Nej, tack.
- Berätta! - Vad menar du?
- Ja, varför du är här. Din kappa? - Ja, tack.
Jag är svartsjuk.
Jag är.. svartsjuk på ! en tjugoårrg liten slampa.
- Okej. Varför? - Eller inte svartsjuk. Avundsjuk.
- Hur kommer det sig? - Han är hellre med henne än med mig.
- Freddie? Är han otrogen? - Nej.
Egentligen inte. Det gick bra ända tills...hon flyttade in till oss.
Nu är hon där varje dag med sin stora mage, och jag kan inte tävla med det.
Han har längtat så länge och nu får han det han vill ha. Hon ger honom det.
Hur ska jag... Hur ska jag kunna tävla mot det?
Förlåt, Åsa, men jag förstår inte riktigt. Vad är det hon kan ge honom?
En son.
Vår son.
Enligt grannarna höll sig Emil mest för sig själv. Inga besök, vad de visste.
Samma på muséet. Inga kolleger som vänner, men arrangemang deltog han i.
Ålternativa adresser? Inga vänner oсh ingen familj som kan hjälpa oss.
Tekniska fann inget i lägenheten som kan knytas till morden.
Socialen bekräftade att det var Ekdahl som placerade Emil hos Johanssons.
Vi anhåller honom i hans frånvaro.
- Har du varit i din mammas bil? - Nej.
- En Skoda Felicia, mörkröd. - Jag såg den, men har inte varit i den.
Då vet du inte hur en nagel med ditt DNÅ har hamnat i den?
Nej.
- Vi har hittat Emil. - Jag måste åka.
Självklart. Gör ditt jobb.
Vi kan fortsätta senare.
Jag vaknar upp...
Då har jag en...det måste vara en säck över huvudet.
Fastbunden i stolen.
Och ibland kommer det in nån och slår mig.
- Man eller kvinna? - Jag vet inte. Hen slår hårt.
- Hur lyckades du fly? - Det gjorde jag inte.
Jag måste ha blivit nedsövd.
För när jag vaknade upp så var jag på den där åkern.
Varför tror du att du släpptes?
"The One That Got Away." Ett konstverk på listan som oсkså hänger på muséet.
Ed Booker, för fan! Åmerikansk konstnär. Civilisationskritikern.
- Ägd av Freddie Holst? - Ja.
Kvinnan som fann honom har pekat ut stället.
- Det här är till dig. - Vad är det?
Såret i din mun. - En sexa, koden är klar.
- Emil, L369G42, säger det dig nåt? - Nej.
Minns du nåt annat som kan hjälpa oss? Ljud, dofter, vad som helst?
- Jag hörde saker utifrån. - Bra. Vänta lite.
- John? Är nimed? - Ja, vi hör och ser.
Jo, jag minns det här för att det var så normalt.
Det var glassbilen. Ni vet den där...
Och sen, men det här var mycket senare...
Sirener. Det måste ha varit fler bilar än en.
Jag kan ha svimmat när han gjorde det där med munnen. När jag vaknade...
... så hörde jag barn.
Jag tror att de sjöng.
Du minns inga flygplan eller nåt annat ljud som man kan identifiera?
Nej, jag tror att det är allt.
- Fick ni de t? - Ja. Jag kör igång direkt.
Varför jag?
- Var har du varit? - Så du märkte att jag inte var här?
- Vad handlar det här om? - Era små morgonpromenader till exempel.
Jag har sagt hur jag känner, ändå är du med henne jämt.
- Men älskade, hon bor här. - Ja, och varför gör hon det?
Det har jag sagt. Det är för barnets skull.
Nej, för att du ska kunna ha henne här, se hur det växer och känna på magen.
Låt Colbert vakta henne i en svit, bara hon kommer bort härifrån!
- Jag kan inte göra mig av med henne. - Nej. För hon är mamma till ditt barn.
- Hej, älskling! - Säg att vi gjorde det rätta.
- Med barnet. - Såklart vi gjorde.
- Tänk om de inte är bra för mitt barn? - Det ärju inte ditt barn, Jeanette.
- Det är i alla fall mer mitt än hennes. - Okej, men vi kan inte behålla det.
De grälar jämt och hon hatar mig. Barnet är ju hälften jag...
- ...tror du att hon kan älska det? - Självklart.
Det är högst en vecka kvar. Få inga idéer.
Börja inte fundera på att behålla barnet nu.
- Nej, jag ska inte. - Bra. Vill du höra en god nyhet?
Jag har nästan skrapat ihop alla pengar till huset.
- Det fattas bara 1800. - Jättebra. Toppen, Marc.
- Har det hänt Hans nåt? - Ja. Kan vi sitta nånstans oсh prata?
Ja, vad bra att ni är här. Kom!
- Emil hölls troligen i det här området. - Varför tror du det?
Glassbilen gav inget, det finns för många. Jag kollade utryckningar.
Här. En containerbrand ! Två brandbilar, en polisbrl.
Nu kollar jag glassbilen igen, och den stannar i det här området.
Med två av tre, letar jag nu skolor och förskolor.
Väpplingens förskola ligger här.
Så nånstans i det här området...
- Då får vi ta reda på vem som bor där. - Redan gjort.
Jag har strukit under ett namn.
- "Annika Melander." - Hon var fosterbarn.
- Hos Johanssons, samtidigt som Emil. - Exakt!
Det finns ingenting att göra. Han överlever inte det här.
Vi fann en Annika Melander från Emils fosterfamilj.
Jag åker dit och pratar med henne.
Ak du, jag kommer.
Är det Annika? Vi bodde i samma fosterfamilj i några år.
- Och det var inte så roligt? - Nej, det var inte bra.
- Men det var värst för henne. - Varför det?
Hon var liksom...längst ner.
- Och var var du? - Långt ner. Över henne.
Ingen av oss kom undan Filip, vår fosterpappa, men...
...vi sparkade liksom nedåt oсh...
Fy fan, det är ingenting jag är stolt över direkt.
- Har du fortfarande kontakt med henne? - Nej, ingenting. Inte sen hon flyttade.
Okej.
Försök att titta på offren en gång. Hoppa över Johanssons, de räknar vi ut.
Lars-Ove. Gympalärare i mellanstadiet.
Det sas att han inte höll fingrarna i styr i tjejernas omklädningsrum.
Håkan, vår socialsekreterare. Men han hette inte Ekdahl.
- Nej, han hette Skogsberg som ogift. - Jaha? Jo, det är han.
- Nej. - Han heter Hans Pettersson.
När du var åtta, rymde du. Hans körde dig tillbaka till Johanssons.
- Var det han? - Ja.
Nej, Annika tyckte inte om att jag kom tillbaka. Stackars Ånnika...
- Vad sa Emil? - Han bekräftade någorlunda det vi vet.
- Hur kan du låta IU utreda Saga? - Jag kan inte påverka dem.
- Har du försökt? - Nej, det vore tjänstefel.
- Det är grönt, nikan komma in. - Uppfattat.
Henrik?
- Åsa Holsts ex-man. - Han finns också som dvd och bok här.
Han har anledning att ogilla Holst.
Jag köpte aldrig det där "det är det bästa som hänt mig"-snacket.
Nu ska vi se...
Det var som fan.
Ånnika tycker i alla fall inte helt illa om Claes.
Vi har allt.
Förutom Ånnika Melander.
Har Hans blivit sämre?
Han är hjärndöd. Sen 1988 ett kliniskt kriterium för död. Respiratorn stängs.
- Säg till om det är nåt jag kan göra. - Ja, vi ska förhöra Sandberg igen.
Kan de ha gjort det tillsammans?
- Sandberg och Melander? - Ja. Han skjuter, hon gör konstverken.
- Varför tror du det? - Morten sa att han sköts av sin bror.
Annika har många talanger, men inte att vara bror.
Det var mörkt när han sköts så han är inte helt tillförlitlig.
Så du tänker att det inte måste ha varit Mortens bror, eller ens en man?
Du vet väl att det inte är brist på intresse? Ått jag inte pratar om Hans.
- För det är väl så du vill ha det? - Ja.
Hon är galen. Helt jävla galen. Hon förföljer mig, hon är en stalker.
- Har ni en relation? - Absolut inte. Åbsolut inte.
Vi kollade gästlistan till Freddie Holsts vernissage.
- Du tog din stalker med till festen? - Okej...
Jag inledde en sexuell... Ja, man kan väl kalla det en relation.
Du hade sex med henne?
- Ja. - Med din galna stalker?
Min far hade just dött och jag befann mig i gungning, helt enkelt.
Jag blev smickrad av hennes uppmärksamhet. Men vi är inget par.
- Vet du var hon befinner sig? - Nej, ingen aning.
- Hon skulle hämtas igår på centralen. - Du skulle hämta henne igår?
Den galna kvinna som du inte har nån relation med?
Jag är rädd för henne.
Och jag gör som hon säger. Det är enklast så, helt enkelt.
- I alla fall under en tid. - Var hade hon varit?
På en begravningsmässa. Hon är begravningsentreprenör.
Men som sagt, hon dök aldrig upp.
Annika Melander, född 1985.
Delägare i Kulladals begravningsbyrå.
Kom till fosterhemmet som 9-åring. Gifte sig vid 18, skild efter tre år.
Exmannen i belastningsregistret för dråp 1999.
Hon var anmäld till en mässa i Göteborg, men dök aldrig upp.
Var är hon då?
Vi släpper Claes Sandberg igen. Vi kan inte hålla honom, enligt åklagaren.
- Han har förbindelse till Melander. - Det är inte skäl nog.
Det finns inga spår av att Claes varit i Annikas hem.
Och tekniska har inte hittat nåt i området där Emil påträffades.
- Och vad gör vi med Holst? - Spaningspersonalen har foto på Ånnika.
Koden är klar.
Och det finns ingen koppling mellan Ånnika och Holst.
Jag åker och kollar om Freddie vet nåt.
Jag kan kolla med de andra fosterbarnen. De kan ha haft kontakt.
Gör det. Jag skiсkar ut en efterlysning.
- Ses vi senare? - Kanske.
Passar det bättre nu?
Ja.
Jag hade inbrott i min lägenhet.
Nån hade gått igenom badrumssoporna. Det kan vara så nageln hamnat i bilen.
- Anmälde du inbrottet? - Jag var inte säker på att det hänt då.
Men det är jag nu.
Vi har spårat det där mailet du fick om mötet på Östra kyrkogården.
Det var skickat från din dator, satt med timer flera dar tidigare.
Tankar om det?
Hon måste gjort det hemma hos mig.
Få se om jag förstår dig rätt: Din mamma gör inbrott, stjäl naglar-
- programmerar datorn att skiсka mail till dig-
- som gör dig ensam då hon tar livet av sig, men får det att se ut som mord.
Ja.
Den naturliga frågan att ställa då är: Varför?
- För att hämnas. - För vad?
Vad kan du ha gjort som har drivit henne till det här extrema?
Din mamma är mördad. Det pågår en utredning. Du är polis.
Jag tror inte att det här är ett bra tillfälle för dig att vara tyst, Saga.
Jag anklagade mina föräldrar på fel- aktiga grunder för sexuella övergrepp.
- För att rädda min syster. - Från vad?
Från henne. Mamma hade Münchhausen by proxy.
- Är den diagnosen bekräftad? - Nej.
Den rättegången var för över tio år sen. Så ditt brott är preskriberat.
Vilken tur! Så att du kunde berätta och vi fiсk reda på din mammas motiv.
- Du tror mig inte. - Din mamma uppgav att du hotat henne.
- Det är inte sant. - Vissa kolleger ser dig som "speciell".
- Du har pratat om mig med dem? - Ja, en av dem sa att du är instabil.
Jag är inte instabil, jag är annorlunda.
- Men Hans Pettersson förstod dig? - Ja.
Вerätta lite om er relation.
Han var min chef oсh vän.
Han hjälpte mig med saker som jag tycker är svårt. Jag saknar honom.
Hur har det påverkat dig, allt som hänt med Hans?
Jag befinner mig mellan första och andra stadiet av sorg.
Chock och förnekelse. Så jag antar att det kommer att bli värre.
- Hon heter Annika Melander. - Det säger mig ingenting.
Vad hände med den där Emil som du visade mig?
Han är avskriven tills vidare.
Där är du ju, älskling. Det här är Henrik nånting.
- Han tror inte att du finns. - Det gör jag.
- Åsa Holst. - Henrik Sabroe, Köpenhamnspolisen.
- Vill du ha kaffe? - Nej, tack. Känner du igen henne?
Ja, det är ju hon som stalkar min ex-man.
- Hur vet du det? - För att han sa det.
- När då? - När vi träffades.
- Men har ni nån personlig relation? - Nej.
- Jaha, tror ni att hon är mördaren? - Hon figurerar i vår utredning.
- Är inte kvinnliga mördare ovanligt? - Jo.
- Spännande. - Ja. Ni verkar inte speciellt påverkad.
Inget har ju hänt som rör oss direkt.
Vi kände ju inget av offren och inte den misstänkta heller, tydligen.
- Om ni kommer på nåt, kontakta mig. - Givetvis.
Hur visste du att jag var här?
Du var inte hos dig, inte hos mig. Och inte heller på jobbet.
- Vill du helst vara ensam? - Nej.
Ja, det är Åsa. Holst.
Jag vet inte vad du pratar om.
- Ja? - Nej, jag har inga kommentarer.
Nej, och sluta ringa hit, din skitstövel!
Hur fan kan de veta det?
Hur fan har de fått reda på det? Asa? Вerätta vad du har gjort!
Gustav? Henrik Sabroe. Tack för att du kom.
Visst. Har Annika råkat ut för nåt?
Gustav, ni var fosterbarn samtidigt hos Inger oсh Filip Johansson?
Ja, tyvärr. Men det är ju ett tag sen.
- Hade Annika det svårt? - Vi bodde hos Johanssons.
Hade Ånnika det svårare än andra?
Nej. Säga vad man vill om Filip, men han gjorde ingen skillnad på oss.
Kan du berätta om Annika?
Vi...höll kontakten efter det att jag hade flyttat.
Skrev brev.
Jag vet inte, hon såg mig lite som sin storebror.
- Skriver ni fortfarande till varann? - Vi tappade kontakten efter bröllopet.
- Hon gifte sig vid 18. - Med Torbjörn Ålm.
- Hur träffades de? - Hon skrev till honom i fängelset.
- Hur fick hon kontakt med honom? - Jag vet inte.
Inte varför hon gifte sig heller, men hon var 18 oсh behövde inte bo kvar.
Och ni har ingen kontakt alls idag?
Nej. Jag försöker att inte tänka på den perioden i mitt liv.
Tack för att du kom.
- Ska vi kolla upp ex-mannen? - Ja.
- Julia, vad gör du här? - Jag är förkyld, mamma måste jobba.
- Det måste din pappa också. - Jag vet, det är därför jag är här.
Säg att det inte var du.
- Varför gjorde du det här? - För att skada Freddie.
Ditt iävla svin! Du ville träffa mig för att komma åt Freddie.
Nej, faktiskt inte.
Men du gav mig tillfället när du sa att du låtsades vara gravid.
Jag kan ju aldrig komma åt honom affärsmässigt. Det fick bli personligt.
Vad är det du har vunnit egentligen? Du fick oss att se löjliga ut offentligt.
Inte så lite heller.
- Var det värt det? - Ni betalade för barnet.
- Det kan du aldrig bevisa att jag sagt. - Det behövs inte.
Men ni måste bevisa motsatsen, annars slutar folk aldrig att prata.
Var det nåt mer du ville?
Nej.
Då börjar vi.
- Har ni betalt nån för att bli gravid? - Nej, det har vi inte.
- Ni har alltså inte köpt ett barn? - Självklart inte.
- Vi har en laglig surrogatmamma. - Det bästa är om hon kan träda fram.
Det kan hon inte. Hon har blivit lovad att slippa offentliggöras. Vad gör vi?
Kan vi stämma tidningarna för förtal?
Åbsolut, men mest för att markera. Ryktena blir svårare att tämja.
- Det bästa är om ni övertalar henne... - Det kommer inte hända. Plan B, nu.
Har ni en plan B? Vad betalar jag er för?
- Vi kommer på nåt. - När?
- Imorgon? - Ikväll. Tack för mötet.
- Ska ni göra nåt på det? - Knappast. Holst stämmer tidningarna.
Får man inte tag på surrogatmamman så blir det nog inget.
- Och ingen vet vem det är? - Nej. Holst håller nog henne borta.
Så en bild eller ett ID på henne skulle vara värt en hel del?
Skojar du?
- Du har en bild. Du vet vem det är. - Det sa jag inte.
Med en sån bild skulle du slippa jobba på ett tag.
- Skulle du köpa den? - Ja, jag skulle köpa den.
Torbjörn Alm? Det är från polisen!
Torbjörn Alm?
Saga? Han är här!
- Stopp! - Stanna! Stanna, jag skjuter!
Ner! Ner på knä! Händerna på huvudet...!
Är allt okej, Saga?
- Hej! - Vad gör du här?
Tydligen har Holst köpt ett barn genom en okänd surrogatmamma.
Jag tänkte att du kanske ville veta det eftersom Holst är med i er utredning.
Okej. Det ska jag meddela mina kolleger. Tack!
En bild som avslöjar hennes identitet är värd massor. Jag har flera stycken.
Jag har inte sålt dem och jag tänker inte göra det heller.
Bra, men vi skulle behöva se bilderna.
Jag är ingen dålig människa.
Tack!
- Hej! - Hej!
- Vad är det som händer? - Allt är lite rörigt just nu.
Men var inte orolig, vi löser det. Men du måste flytta in här.
- Hur fick de veta det? - Det är en lång historia.
Var inte orolig, vi håller dig utanför.
De kommer att driva med oss, göra oss till åtlöje-
- och göra allt för att avslöja oss, men så blir det inte.
Och sen...så går det över.
- Jag är ledsen. - Var inte det.
Du...eller ni två, ni är det enda som är riktigt bra i mitt liv just nu.
- Får jag? - Du måste inte be om lov varje gång.
Vad fan gör du?
Jeanette... Det var inte meningen. Jeanette...?
Du måste hämta mig nu! Bara kom!
Hej!
Du ska in till höger här. Stå still.
Ner på golvet, för helvete!
Ner på golvet, allihop!
Torbjörn Alm, släpp vapnet!
- Ner på golvet, sa jag! - Släpp vapnet!
- Håll käften!
- Släpp det! - Du är omringad!
Det här är sista gången jag säger åt dig: Släpp vapnet nu!
Vänd dig om! Ner på knä!
Allt okej, Saga?
Hallå? Ring en ambulans!
Hej!
- Vart ska vi åka? - Till ödegården i natt, sen får vi se.
Jag har inte...riktigt fått tillbaka den ännu.
- Var fick du dem ifrån? - Freddie.
- Varför sa du inget? Jag har slitit så. - Du hade spelat bort pengarna igen.
Och nu behöver vi dem.
- Menar du att vi ska behålla barnet? - Jag vet inte. Nu ja, sen får vi se.
Jag måste rapportera det här.
Då behöver jag svar på varför du glömde visitera honom.
- Jag har inget. - Vet du vad jag tror?
Din pappas och mammas död, intern- utredningen och Hans är för mycket.
- Inte för mig. - Det är inte bara ditt fel.
Jag borde ha reagerat tidigare. På två veckor har du 50 timmars övertid.
- Du måste vara ledig. - Jag måste avsluta, jag har lovat Hans.
Nu tar du ledigt några dar. Du behöver vila så får vi se sen.
Du sa att alla är värda en andra chans.
Det här är din andra chans.
John ringde. Julia kommer att klara sig.
De opererade bort kulan i armen och tillståndet är stabilt.
- Jag ska ringa och be om ursäkt. - Han klandrar inte dig.
Jag begick ett grovt tjänstefel.
- Juridik är en värderingssport. - Nej, det är det inte.
- Vad sa Torbjörn Alm? - Han har inget med vårt fall att göra.
De fann ett vapenlager i hans lada under husrannsakan.
Han är med i nåt motorcykelgäng.
Saga? Vart ska du ta vägen?
Det har varit för mycket för Saga på sista tiden. Hon behöver vara ledig.
- U rsä k ta? - Hon behöver vara ledig.
- Nej, så fan heller. Hon behöver jobba. - Jag håller på att ordna en ersättare.
Jeanette, får jag komma in?
Colbert? Colbert, för helvete!
Вort med er! Försvinn!
Är det okej med dig?
- Lova att vi aldrig får det som Holsts. - Ingen risk.
- Jag menar det. Jag vill aldrig bli så. - Nej, nej. Det lovar jag.
Kom!
- Det här är vårt hus. - Vårt hus.
Jeanette?
Freddie...!
Satan...
Jeanette? Jeanette...?
Översättning: Annika Yberg www.undertext.se